Tuossa oli eilen Tepivaarin ansiokas avaus asiasta. Teen uudena avuksen liittääkseni muutaman kuvan ja linkin.
Esimerkkinä olkoon Juhannuskylässä, Aleksanterinkadulla sijaitseva puurakenteinen rivitalo 1920-luvulta. Saara Hildenkin on siinä aikoinaan asunut.
![Aleksanterinkatu 6](https://www.pirkanblogit.fi/wp-content/uploads/2023/03/Aleksanterinkatu6-01-300x225.jpeg)
Kun talon perusta ja rakenteet ovat kestäviä ja hyvin hoidettuja, kannattaa tehdä rahakkaampikin remonntti. Ko. yhtiössä on se jo tehty jo useampaan asuntoon ja samalla otettu aiemmin ullakkovarastona tominut tila asumiskäyttöön. Pari kuvaa viimeismmästä remontista:
![kattoikkunat](https://www.pirkanblogit.fi/wp-content/uploads/2023/03/Ullakko-300x225.jpg)
![Hirsiseinä keittiö](https://www.pirkanblogit.fi/wp-content/uploads/2023/03/Hirsiseina-keittio-300x225.jpg)
Tuttua entistä naapurustoa, jossa kivaa puutalokorttelitunnelmaa. Meilläkin oli kellaritoloissa aikanaan veden pois pumppaamista taloyhtiössä, kun sisäpihalta nousevilta kallioilta valui vettä. Hyvät saunatilat meillä ihan freesit ja yhteinen pikku pyykkitupa, josta tunnelma hävisi teinijuristin muutettua bilettämään taloyhtiöömme, täyttäen sisäpihan kesällä auki olevista ikkunoista tulevalla tupakansavulla, älämölöllä sekä kadunvarsipaikat sairaan mauttomilla citymaastureillaan. Koko harmonia kivasta taloyhtiöstä katosi, jouduttiin laatimaan uudet säännöt bilettävälle teinijuristille, jonka horovieraat läikyttelivät steariinia mm. saunatiloihin ja opportunistisesti ottivat kaiken hyödyn irti vapauksista, kunnes sitten jouduttiin niistäkin kivoista elementeistä luopumaan ja laatimaan säännöt.
Tuli vaan mieleen tuosta mauttomasti laminaateilla ja muula geneerisellä halvasti remontoidusta asunnosta, josta hieman paremmalla maulla olisi voinut saada ihan kivan asunnon.
Tulipa se teinijuristi taannoin puutaloyhtiömme harmoniaa terrorisoimaan muutettuaan koputtelemaan minunkin hyvällä maulla konservoisun asuntoni ovelle, huppelissa, kysymään viinipullonavaajaa. Olin ollut juuri päiväunilla ja ihmettelin, kuka ihme rimputtelee siihen aikaan ovella, kun ei meillä ollut summereita eikä alaovet koskaan kadulle auki. Luulin, että jollain mukavalla naapurilla oli asiaa ja menin riekaleisessa yöpaidassa avaamaan oven vain kohdatakseni puvun takissa sekä lippaskengissään keikistelevän teinijuristin, jonka koko olemus ärsytti niin, että valehtelin hänelle päin naamaa tylysti, etten valitettavasti omistaisi pullonavaajaa, vaikka tuolloin minulla oli niitä keittiöni laatikoissa parikin.
Tuon ikäisessä talossa parhautta ovat alkuperäiset, maalatut lankkulattiat, joille voi levittää ihan perinteisen räsymaton, ja alkuperäiset, puusepän tekemät täyspuiset, talonpoikaishenkiset keittiön kaapistot, kaakeleineen, jotkut kauniin hillityt jugend-henkiset tapetit, vanhaa maailmaa huokuvat korkeaprofiiliset listat jne.
Ihan vaan niinkun esimerkiksi.
No, nyt asun uudessa kerrostalossa, jossa täälläkin minulla kauniit tammiparketit sekä kylpyhuoneen katossa pyökkipaneelit. Ettei tuota laminaatein pilalle remontoitua asuntoa katsellessa tule kuitenkaan niin ikävä kuin lähinnä omaa historiaa.
Meillä maalla Artjärvellä oli v.1900 rakennettu hirsinen suuri pehtoorintalo kartanoympäristössä, järven rannassa, isoine peltoineen, rantasaunoineen. Nautimme siitä muutaman vuoden ennen kuin löysimme Porvoon helmen.
Pihan keskellä oli lipputanko, jota pihapiiriä ympäröi rakennukset, joille oli kaikilla oma nimensä ruotsiksi kuten garage, stallet, museet… jne.
Rantasaunassa oli kylpyamme, ulkosuihku, jossa lämmintä vettä tuli Högforsin valurautaisesta vesikiertoisesta puukamiinasta. Liiteri, pesutupa ja muuripata, pukeutumishuone.
Itse talossa oli 9 tulisija, joista yksi oli pitkillä haloilla lämmitettävä leivinuuni. Kommuutti = ruokien kylmäsäilytys. Kellari. Suuri ullakko aarteineen. Ulkoparveke verannan päällä.
Bastu/ kylpyhuone tassuammeineen, marmoripöytä ja, jossa oli Vaillantin kaasuvesilämmitin.
Vesiklosetti eli vesi tuli ja meni.
Lisälämpönä suora sähkö. Oli kuin olisimme eläneet 1920- lukua.
Se on nyt pieteetillä saneerattu museovalvonnassa.
Voi niitä aikoja v. 2002->
Harri asia on sellanen jossa voi tehdä kuinka monta avausta ettei mennä sopivia rakennuksia heti purkamaan taikka sitten tuhoamaan idiootti remonteilla
Joka tuo homeen vanhoihin rakenteisiin tuhoten sen
kun tuo remontti tehdään kunnolla ne talot seisoo helposti vaikka sata vuotta jopa enemmän
Ja kaikki hyvät ideat ovat niissä tervetulleita terv tepivaari
Minusta tuo talo on sisältä täysin pilattu. Ikkunat uustuotantoa muoviosin, karmit? Entä ovet ?
Levytykset katoissa ja seinissä kyprokkia tms.
ei puuta ?
Lämpöeristys toiminee, mutta uusvanhalla kopiominen epäonnistunut eli pilattu.
Juu, plussana tuossa sentään, että on jätetty vanhat tulisijat paikoilleen hienot, mutta muutoin näytti siltä kuin jo kertaalleen 60-70-luvulla pilalle remontoituja elementtejä kuten keittiön väärän aikakauden kaapit oli jätetty jostain syystä uuden vielä kertaalleen muovisemmaksi päivitetyn remontin yhteydessä.
Mut ymmärtäähän sen, kun ahneus ja raha ajaa, niin ei sillä niin väliä vaikka asunnon remontoisi pilalle, kun se on vaan sijoituskohde.
Tosiasia kuitenkin on, että jos vähän vaivautuisi iskussa ja bauhausissa käynnin asemesta perehtymään asiaan, niin ihan Tampereeltakin löytyy liikkeitä ja tekijöitä, kuten Tapio Puutiainen, jolta voi pyytää kustomoidun keittiöremontin — ja esimerkiksi Tampereella Wanha Wiljami-liikettä pyörittävä ihminen ihan pitää blogia siitä, miten wanhoja kalusteita entisöidään; ja varmasti mielellään antaisi vinkkejä siitä, miten tuon ikäistä kaunista wanhaa taloa kannattaisi lähteä konservoimaan oikeasti sen arvolle sopien!
Mutta tuossakin on hyvä muistaa, että kun puusepältä tilaa vaikka keittiön kaapit, ei häneltä kannata kysyä neuvoa maku-asioissa, vaan ihan itse on perehdyttävä aikakauden tyyliin, jolloin ehkäpä osaisi ihan itse kertoa sitten puusepälle, mitä tilaa ja minkälainen remontti kyseessä. Mutta tuossakin piilee tietysti älyllisesti laiskan ihmisen potentiaali jopa puusepän avulla pilata asunto tyylillisesti. Makua kun ei voi ostaa kaupasta.
Kaikki ikkunat ja ovet alakerrassa ovat alkuperäisiä, not to worry.
Pahoittelut Harri hyperkriittisyydestäni. Yksi mielestäni tämän blogialustan kannatettavimmista arvoista on epäkaupallisuus — ja tuosta varmaan osin provosoiduin. Ymmärrän toki, että remppaaminen saattaa olla monille produktiivisen opportunismin lisäksi kenties myös viattoman voimaannuttava harrastus.
Moni vanha talo pilataan ns remontilla ja nyt jatkossa eristeillä.
Suurin este on ettei ole riittävästi rahaa teettää eikä tietotaitoa.
On tässä tullut viime vuodet hiljakseltaan remontoitua maaliskuussa 1953 valmistunutta ”rintamamiestaloa” ja jos jonkun vinkinn haluaisin antaa vastaavaa harkitseville niin se olisi, että harkitkaa jotain muuta, hankkikaa vaikka joku kiva harrastus : -)
No ei vaineskaan ja vakavasti ottaen, järki käteen ja ihan ensimmäisenä perustat ( kalleimmat) kuntoon ja sitten vasta tapettien kuosit.
Toinen huomioitava seikka on, että mikäli et itse pysty / osaa tehdä niin työn hinta on ERITTÄIN SUURI osa budjettia.
Positiivista on ettei ole tekemisen puutetta.
Tuossa oli asiaa ja ne tapetit on varmaan ne viimeiset joista puhutaan vaikka vaimo niistä jupiseekin
Niitä kun vuosikymmenten aikana varmuudella vaihdetaan terv tepivaari
Kyllä se vaan niin taitaa olla Teuvo, että taloyhtiötä koskeva remontti on aivan eri asia kun tuollaista yksittäistä asunto-osakettaan pilalle pintaremontoivan nikkarointi. Sinun avauksesi käsitteli puutalon perusteiden uusintamista, tämä avaus selkeästi keskittyy mainostamaan huonolla maulla pilalle pintaremontoidun asunto-osakkeen käyttämistä tuottavana sijoituskohteena. Eli kuinka pilata puutalo-osake ja tehdä siitä halvalla geneerinen Airbnb.
No onhan toki mutten osake taloista kerrokkaan vaan ok taloista nuot
Taloyhtiöthän Hakee remoijan harvoi niihin pääsee kukaan vaikuttamaan
Mutta siinä onkin oltava osakkeen omistajien oltavakin tarkkana koska kaiken maailman amatööri tekee sutta ja sekundaa
Mitä tuo sijoitus sitten omistajalle tuottaa joskus pelkkää harmia
Ei saa vuokria ajallaan jos koskaan ja kun asukkaan saa ulos onkin asunnon remontointi edessä
Tämä blogi on Harrin tekemä ja olin siitä iloinen koskapa minulla ei ollut valokuvia
Olisin omalle plogille laittanut hyvin remontoidusta ok talosta kuvia ulkoa kellarista ja sisältä
Onneksi Harrilla niitä kuvia oli vaikkakin olivat kerrostalosta terv tepivaari
Niin, kuinka surullista se on, jos todella sattuisi olemaan ihan ok hyvin kunnostettu wanha talo 1800-1900-lukujen taitteesta, vieläpä keskeisellä kivalla paikalla Tampereen juhannuskylässä — niin miksi ihmeessä hanskat on lyöty tiskiin peruskorjauksen jälkeen, ja vedetty viimeistely sitten ihan miten sattuu?? Miksei viimeistelyäkin olisi voitu tehdä hyvin; kerropa Teuvo?
Miksi on jätetty kesken kunpa Liisa voisin kertoa mutta kun en tiedä
Mutta asiassa on monta puolta varmaan yksi onkin ollut että rahat ovat loppuneet
asia on sen verran kallista puuhaa että noinkin on voinut käydä
Nyt talo sinäsä on hyvässä kunnossa ja jos omistaja on katsonut asian olevan että tehdään loppu sitten kun saan paalattua rahaa lisää
Mutta onhan siihen monia syitä kuten terveys voi se myös olla että asukas on tykännyt mm hirsiseinästä sisällä terv tepivaari
Taloyhtiön rahat eivät lopu, kun niitä mietitään mihin sijoitetaan ja remontteja tehdään hiljalleen harkitren, investoiden rahaa oikeasti tärkeisiin asioihin. Ja omasta mielestäni Juhannuskylässä arvotaloissa on tehty hyvää käytäntöä, kun osakkeita myytäessä katsotaan nirsosti kenelle niitä ylipäätään myydään ja minkälaista porukkaa ylipäätään halutaan päästää taloyhtiöön.
Arvotaloissa kysytään naapureiltakin, että ”halutaanko me ottaa tällainen tyyppi osakkaaksi/ kenelle myydä”, mikä on mielestäni hyvä, ettei ihan kaikille teinijuristeille ja opportunisteille luovuteta valtaa.
Kyllä ne rahat loppuu silloin kun talon asukkaat sanoo yhtiökokouksessa ei enempää velkaa terv tepivaari
Valitettava tosiasiahan kun lienee se, että kun keskeisellä paikalla olevasta hyväkuntoisesta puutaloyhtiöstä myydään opportunistille asunto-osake, remontoi opportunisti asunnon pilalle ja vuokraa sitten jollekin nuorelle, joka pahimmillaan pilaa harmonian kaikilta naapureilta, jotka joutuvat lopulta myymään oman asuntonsa ja muuttamaan pois, kuten itse tein kun vitutus saavutti lakipisteen. Kiitos taloyhtiöön muuttaneen teinijuristin, jonka takia jopa vapaat saunavuorot sekä luottamusperiaatteella toimivat käytännöt jouduttiin muuttamaan koviksi säännöiksi, koska opportunisti otti yhteisistä vapauksista itselleen maksimaalisen hyödyn bilettäen ja mölyten koko tunnelman pilalle. Myöskin sisäpihalla kauniit vanhat puut sekä kasvit haluttiin uudistaa ja korvata jollakin ihan karsealla nurmikolla ja varmaan sinne on jo tehty muovinen lasten liukumäki.
Näitä tee se itse reontti reiskoja tarkoitin ok taloissa niitä kädettömiä ei niin paljon ole mutta kerrostalot ovatkin sitten täynnä niitä terv tepivaari
Lapsiperheille oikea paikka ei ole ydinkeskustan tuntumassa oleva pieni puutaloyhtiö, joka sopii paremmin eläkeläisille sekä muille yksin asuville aikuisille rauhaa ja harmoniaa arvostaville ihmisille — enkä näe ideaa siinä, että joku opportunisti remontoi puutalosta osakkeen pilalle vuokraten sen sitten jollekin lapselle/ opsikelijalle, joka ei maksa vuokria ja jonka jälkeen asunto on remontoitava. Tämän vuoksi on olemassa kojamot, jotka vuokraavat muoviset uudiskohteet valkoroskalle sillä lailla toimivasti, että luottotietonsakin menettäneillä on asunnot, jotka voidaan sitten vaikka joka asukkaan jälkeen remontoida uusiksi.
Toivoisin, että valkoroska jättäisi vanhat kauniit puutalot rauhaan tai joku pyromaani tuikkaisi vaikka mieluummin tulta nurkan alle kuin että kaikki uudistetaan mädäksi. Tuli puhdistaa!
”Näitä tee se itse reontti reiskoja tarkoitin ok taloissa niitä kädettömiä ei niin paljon ole mutta kerrostalot ovatkin sitten täynnä niitä”
— Tässä olen täysin samaa mieltä Teuvon kanssa, että silloin kun ei ihmisellä ole mitään suhdetta sellaiseen asiaan, kuten talon rakentaminen/ vanhan konservointi, niin ei kannata hankkia vanhaa arvotaloa tai kivaa puutaloa itselleen pilattavaksi, vaan maksaa työstä niille, jotka osaavat remontoida vanhoja hirsirakennuksia ja lisäksi ensin vaikka jossakin arkkitehtitoimistossa käydä teettämässä visio pintaremonttiin, jolloin hyvällä maulla saadaan nykyaikaisia elementtejä yhdistettyä wanhaan.
Vanhan hirsitalon remontti on sen lajin työtä jota ei hanslankarit kykene tekeen siinä tarvitaan rautasta
Alan tuntevaa tekijää koska siellä varmuudella tulee esiin myös ylläreitä vuosien varrella
Tehdyistä virheistä terv tepivaari
Sinun on kavereinesi aivan turha selittää yleisenä totuutena alentuvasti minulle puutaloista ja puutaloyhtiöistä, kun itse olen istunut sellaisen hallituksessa sekä toiminut puutaloyhtiön hallituksen tilintarkastajan varajäsenenäkin. Istunut noissa taloyhtiön hallituksen yhtiökokouksissa miettimässä, kuinka voidaan ylläpitää hyvää henkeä Tampereen kaltaisessa kaupungissa, joka on täynnä opportunisteja valmiina rynnistämään joka helvetin rakoseen pilaamaan kaiken.
Liisa olen minäkin jotenka tiedän taloyhtiön puitteet tiedän senkin kun yhtiökokous ei antanut ottaa enempää velkaa
Enkä ole kertonut kun oman näkemykseni talojen remontista millä tavoin pitää ne tehdä terv tepivaari
Rintamamiestalon korjauksesta oikein/väärin korjauksesta voisin kirjoittaa kirjan. Mutta tuo 1. on juuri perustusten salaoja-vesi-kosteuseristys. Sitten ulkokatto. Noissa ollaan ensimäisinä veden kanssa tekemisissä. Kaikki muukin liittyy ensimmäisenä veteen putkineen jne..
Lähipiiritä varoittava esimerkki: Vanhaa hirsitaloa alettiin remontoida. Lattiat auki ja siinä tuli föönaut sekä rahapula. Nyt tuli vastaan se energiakysymys ja kustannusarvio 50 tuhatta + työpalkat + se energiaremontin hinta toiset 50 tuhatta joka sisältäisi maalämmön sekä aurinkopaneelit. Ennen paneeleja katon uusiminen.
– Nyt remontti seisoo alkutekijöissään. Talosta ja tontista ei saa mainittavaa summaa myymälläkään.